Aldri, aldri,-
-og aldri igjen skal-
-denne vakre verden få oppleve-
-at noen undertrykkes av andre.
I 1994 OPPHØRTE SØRAFRIKAS BRUTALE APARTHEIDSYSTEM.
I FORSONINGENS ÅND TILBØD PRESIDENT NELSON MANDELA-
-AMNESTI TIL DE SOM KRENKET MENNESKERETTIGHETER-
-HVIS DE SA SANNHETEN OG BEVISTE AT DE FULGTE ORDRE.
OFRENE FIKK KONFRONTERE FORFØLGERNE.
21 800 PERSONER VITNET FORAN SANNHETSKOMMISJONEN.
NOEN AV HISTORIENE GJENGIS I DENNE FILMEN.
Oransjefristaten, Sør-Afrika, Julen 1995
Kvegtyver.
Johan, hvor er de nå?
Johan, hører du meg?
Onkel Boetie! Onkel Boetie, er du der?
Det er jeg, Inge. Pappa har kjørt etter dem.
Mamma ser dem fra døra. Hun sier... Hva sa du, mamma?
Pappa prøver å avskjære dem.
Dette er det nye Sør-Afrika som du beundrer.
Kast ham på planet.
Vi advarer dem alltid,-
-men hvis de løper, må vi skyte.
-Du drepte vel ikke noen? -Nei.
Jeg skjøt den ene i beinet.
Jeg hater at de tvinger meg til å skyte et annet menneske, Anna.
Jeg hater dem for det.
Du burde la politiet ta seg av det.
De er ikke vårt politi lenger, Edward.
Det er ikke vårt land lenger.
Det er jaktsesong på hvite nå.
Vent ikke til neste jul før dere kommer igjen.
Jeg tar med guttene neste gang.
Anna drar bort til forhørene.
Forbannet tøv.
Du er poet, Anna. Hvorfor gjør du det?
Fordi jeg tror på det.
Det gjør hun, og med dyp overbevisning.
Du uttaler deg mot ditt eget folk. Når skal du slutte å ta deres parti?
Du har ingenting med det å gjøre.
De prøver å knekke oss. Vi får skylden for alt.
Det er snakk om sannheten, pappa.
Jeg vil ikke høre deres løgner.
Har julegleden allerede forsvunnet?
Ikke hør på dem.
Det er fint at du gjør det. Jeg skal selv vitne.
Fint, Anderson. Bra.
Anderson, det angår ikke deg.
Det angår oss alle.
-Ha det og god jul. -Fred.
Får ikke lillebror et kyss?
Anna, ikke dra sånn. Gi pappa et kyss.
Nei.
Husk hvor du kommer fra.
God tur.
De er mitt blod, margen i mine ben,-
-og dette er mitt land. Dette er mine røtter.
Jeg kan ikke flykte fra det eller fornekte det,-
-men jeg må.
På med beltene.
SANNHETEN SKAL FRIGJØRE OSS.
Hei!
Hei, jeg er Dumisani Mkhalipi, SABC. Lydteknikeren din under forhørene.
-Hyggelig å treffe deg, Dumisani. -Dumi. Vil du ha hjelp?
-Ja. -Ok.
God morgen, Dumi. Mange søknader om amnesti har kommet inn.
-Anna, dette er sjefen. -Skitt au, slutt.
-Jeg hater ordet "sjef" . -Felicia Rheinhardt, vår redaktør.
Hei, hyggelig å ha deg her.
Jeg ville lese om poesien din, men jeg sovnet da jeg leste.
Jorda er blodfarget Blodrød er jordas farge
Jeg falt litt av. Sånn er det.
Lydklipp, 20 sek. Referat, 40 sek.
Det er det vi har til å fange lytterne.
Vi har en avtale med radio i USA. Slett ikke verst. Så gå rett på sak.
Lokale journalister her, utenlandske mediene der borte.
Det blir pressekonferanse-
-med kommisjonærene kl. 16.30 i Mandela-rommet.
Kaller du det rettferdighet?
De skyldige går fri, og ofrene får ingen hevn.
Ja, det er rettferdighet i form av fred og medfølelse.
En rettferdighet som fører folk sammen i stedet for å splitte dem.
Jack Marlon, Melbourne Herald Sun.
Pastor Mzondo, afrikanderne kontrollerte både politiet og hæren.
Har de ikke størst skyld i grusomhetene?
Det er ikke kommisjonens oppgave å fordele skyld, sir.
Langston Whitfield, Washington Post.
Bare hvite tjente på apartheidsystemet.
Burde ikke alle hvite holdes skyldige for det?
Vi må ikke glemme at også hvite er blitt drept.
Mange svarte har søkt amnesti.
Anna Malan, SABC Radio.
Avstår ikke Sør-Afrika fra vestlig rettferdighet-
-til fordel for afrikansk rettferdighet i form av forsoning?
Hvordan kan dere forsones når 90 % av rikdommen-
-eies av den hvite minoriteten?
Det er en lang vei, men hvem kunne tro at Sør-Afrika kunne oppnå dette?
Adam Hartley, London Guardian. De fleste ofrene er svarte,-
-innebærer det at svarte er tilgivende?
Eller at hvite slipper unna med drap.
Takk for at dere kom.
Det var alt vi hadde tid til.
Takk, vi ses på forhørene i Mdantsane.
SANNHETSKOMMISJONEN
Unnskyld meg, sir. Jeg vil avgjøre noe.
Jeg tror ikke du forstår hva vi prøver å gjøre.
Tvert imot, jeg tror at jeg gjør det.
Du er afrikander, ikke sant?
Og?
Det er ikke snakk om skyld.
Vi prøver å få fram sannheten.
Sør-Afrika vil ha fred. Vi må alle inngå kompromisser.
Hvilke kompromisser har hvite gjort? At svarte får sitte på deres benker?
Langston!
Unnskyld meg.
Når dette er over, kan vi ikke hoppe på et fly og dra hjem.
-Vi må bo sammen. -Ja.
-Jeg skjønner at de vil beholde det. -Hei.
Velkommen.
Se på stedet.
-Vil du ha noe? -Jack Daniel's.
Jack Daniel's.
-Er du fra Washington Post? -Ja, det er jeg.
-Bryr amerikanerne seg? -De burde.
-Fint at du er her. Velkommen. -Takk.
Jeg bodde på hotell i 3 uker i Kigali.
Jeg var i Burma.
Dumisani Mkhalipi.
Mine venner kaller meg Dumi. Mine fiender også.
-Kan jeg spandere en drink? -Ja takk.
Anna. Ja, jeg har båndet her.
Jeg er på Rhodes Place Hotel og tar en drink med Malcolm X.
Ok, ha det.
-Hva er det du driver med? -Jeg er lydtekniker for Anna Malan.
-Er hun partneren din? Hvor lenge? -Vi møttes i dag.
Kutt ut.
Du er skrudd.
Jeg er ingen forbryter. Jeg tjente mitt land.
Mine overordnede skal anerkjenne det...
Han er grunnen til at jeg kom hit.
Bare å se ham på tv-
-gjør at jeg nesten skiter på meg.
Jeg har lyst til å være i samme rom som ham.
Jeg kan ordne det.
-Er det sant? -Jepp.
Jeg har kontakter.
Hei, Anna. Der er partneren min.
Det er vår hemmelighet.
Ikke si det til henne.
-Jeg må gå. Felicia vil... -Skitt au, glem Felicia.
Sett deg og ta det med ro. Du trenger en stor whisky.
-Vil du ha noe? -Nei.
Kommer straks.
Så fortell meg,-
-hva er afrikansk rettferdighet?
Bare si: "Tilgi meg?"
Kjenner ikke journalisten til ubuntu?
Nei, opplys meg.
Hvorfor bryr du deg? Du har allerede bestemt deg.
-Ikke døm meg. -Ikke døm meg.
-Hvorfor sa du jeg var afrikander? -Du hørtes ikke kinesisk ut.
Vær så god.
-Båndet. -Å, takk, Dumi.
Jeg må gå.
Vi sees på bussen i morgen? Ha det.
Da er vel denne min nå?
-Skål. -Skål.
Anna.
Se hvilken bil Langston har leid.
En BMW i 5-serien.
Er den ikke vakker?
Hva heter sangen de synger?
-Det er en salme. -Jaså?
"Skje din vilje."
Hvor var Gud når han trengtes?
Han var på vår side.
SANNHET. VEIEN TIL FORSONING
Se, to seter.
Det er ok.
Velsignet Herre,-
-får vi hente ofrene fra dødens glemsel?
Får vi fortelle historien deres-
-og gi dem en avslutning?
-Amen. -Amen.
Mrs. Virginia Tabata, mor til Nyameko Tabata,-
-vær så snill å fortelle historien din.
Da min sønn hadde forsvunnet,-
-hørte vi at det fantes en politimann i Port Elizabeth-
-som hadde en ting i en flaske.
Da han ble spurt hva det var,-
-svarte han:
" Det er en bavians hånd,-
-en konservert kommunisthånd."
Jeg fikk vite at før de drepte min sønn,-
-hogde de av hendene hans så han manglet fingeravtrykk.
Hvordan skal jeg si det?
Lever tilbake min sønns hånd så jeg har noe å begrave!
I søndagsklærne kommer de,-
-mødre og koner, letende etter en plass til å sørge.
Sannheten er en kvinne.
Alle kjenner henne igjen, men ingen kjenner henne.
Nå skal vi få høre Mrs. Albertina Sobandlas vitnemål.
Vær så god, Mrs. Sobandla.
Hubert hadde vært borte i 2 uker.
Jeg var bekymret. Han har svakt hjerte,-
-og han glemte medisinen sin på kjøkkenbordet.
Jeg gikk til politiet-
-og ba dem om å fortelle hva som var skjedd ham.
De svarte ikke.
De lo av meg.
-Var han ikke tiltalt for noe? -Politiet tok folk uten tiltale.
-Har dere slike lover? -Ikke jeg, landet.
Den dag i dag-
-vet jeg ikke hva som skjedde med ham.
Du må fortelle.
Jeg vil minne deg, 1.betjent Dreyer,-
-at for å få amnesti, må du bekjenne og bevise ditt politiske standpunkt.
Det ble bestemt at Hubert Sobandla skulle fjernes.
Han var vanskelig. Vi fikk beskjed om å lage en plan.
"Lage en plan?" Hva betydde det?
Det betydde alltid da vi fikk ordre:
Eliminere.
Permanent fjerning fra samfunnet: "Lage en plan".
Alt betydde det samme.
Drepe ham. Ikke noe annet.
Myrde Hubert Sobandla.
Jeg hadde ingenting imot ham, sir. Jeg fulgte ordre.
Hvem sin ordre?
Vi fikk bare høre at vi må fikse ham. Det var nødvendig.
Å knivstikke ham 37 ganger?
Han sloss som en tiger.
Hvordan kan en mann med svakt hjerte slåss som en tiger?
Han kjempet for livet sitt.
Jeg vil be om unnskyldning til Mrs. Sobandla.
Jeg er veldig lei for det.
Jeg har fortalt sannheten.
Jeg ber om amnesti.
Hvorfor gråter hun og ikke de andre?
Det overrasker oss ikke. Vi gråt for flere år siden.
Avhugde hender og redegjørelser om henrettelser preget vitnemålene-
-da de brutale sannhetene ble avslørt.
Albertina Sobandlas gråt preget Sannhetskommisjonens forhør i dag.
Hei.
-Hei. -Hei, Lizzie.
Anna.
Slutt!
-Ikke følg etter meg! -Jonty slo meg!
Hva skjedde?
Jeg blør neseblod.
Her, hold den mot nesa. Hold hardt.
Jonty! Kom ned med en gang.
Det er urettferdig. Han følger etter meg!
-Bare kom ned. -Ja, vent litt.
-Det er til deg. -Takk. Ja?
Hei, Anna.
Hei, Felicia.
Gratulerer, lille venn. Vi elsker skriket.
Jeg fikk gåsehud.
Bra, kjære. Ha det.
Har du med noen gaver?
Ja.
Stans.
Snu deg.
Har de sendt en svart mann?
-Der kan man se. -Er det et problem?
Jeg har ingenting imot svarte.
Hva vil du, Mr. Whitfield?
Jeg vil vite hva du gjorde. Hvem du gjorde det mot.
Hvem som ga ordren.
Jeg skal fortelle hva du vil vite.
Du vil vite hvordan noen som har begått disse-
- udådene, tenker. -Du vet hva sjefene dine sier.
Du er en psykopat som drepte og torturerte for moro skyld.
De ga ingen ordre.
Tror du at jeg er en psykopat?
Hør her, Mr. De Jager, de har kastet deg til ulvene.
Du vil gå under, vil du ikke ta dem med i fallet?
Nettopp.
Vi har et felles mål. Vi får utnytte hverandre.
Kommisjonen har flyttet til den lille landsbyen Qunu-
-der lokalpolitiet styrte med terror-
-og sa at lokalbefolkningen beskyttet terrorister.
Barna har fri siden skolen blir brukt til forhøret.
-Jeg snakker ikke afrikaans. -Har de begynt ennå?
Nei, ikke ennå.
Vil du ha fyr?
Takk.
Vær så god.
Velkommen, Mr. Sobopha.
1.betjent De Smidt, fortell-
-hvordan dere brukte elektriske støt.
Vi hadde små bærbare generatorer på en hestekraft.
Personen måtte kle av seg.
Helt?
Ja, sir. De må være nakne.
Man fester ledninger til dem og heller vann over dem.
Vann leder elektrisitet.
Mr. Sobopha, kan du fortelle oss?
De festet mine genitale deler-
-til ledninger.
Han!
Det var han!
Så ga de meg støt.
Kroppen min ble helt ubrukelig.
Det som den der maskinen tok fra meg...
Han vil ha tilbake manndommen sin.
Jeg er ikke elektriker.
Jeg visste ikke at det kunne skje.
Og hvis du visste det?
Jeg hadde mistet pensjonen om jeg nektet.
De stiger som de døde på dommedagen,-
-røst etter røst,-
-historie etter historie.
Vi satt lydig i aulaen-
-og hørte på timen i historie.
En skjult historie av en skammelig fortid.
Hallo, Kenny, vent.
Anna.
Bussen drar.
Anna.
Du røyker ikke.
Jeg trenger en drink.
Jeg vet et sted.
Jeg har en bil.
Vent til dere ser fyren i sprithandelen.
Han er så feit at han ikke kommer ut gjennom døra.
Jeg mener det. Han bor der. De må sende mat til ham.
Gikk det bra? Og du?
Ingen jekk.
Kjempebra. Sitter fast i fordømte gramadoelas.
Sitter fast hvor?
Gramadoelas ute i ingenmannsland.
Midt ute i ingenmannsland.
-Hva gjør vi nå? -Jeg ringer et bergingsbil.
Hvis jeg får dekning.
-Vent, jeg fikser en jekk. -Ikke vær tåpelig, Dumi.
Ikke si noe. Jeg henter en jekk.
Jøss.
Det er sant hva man sier om Afrikas himmel.
Den er jævlig stor.
Hvem kunne tro det.
Sitter fast i... Hva kalte du det?
Gramadoelas.
Men i gramadoelas med en afrikander.
Du fortalte aldri om afrikansk rettferdighet.
Hva betyr "ubuntu"?
Vi er alle forbundet. Det som skader deg, skader meg.
Det som påvirker deg, påvirker meg og alle.
Hvis afrikanere vil lovprise noen, sier de "unbuntu".
Det betyr at personen er sjenerøs og har medfølelse.
Det er snakk om medfølelse og tilgivelse.
-Sikkert fremmed i Amerika. -Jeg er afroamerikaner.
-Jeg snakker ikke om hud. -Men det gjør jeg.
Huden betyr alt. Alt er snakk om hud.
Hud trekker grenser i sanden.
En afrikander burde vite det bedre enn andre.
-Ikke ha fordommer om meg. -Ikke begynn med den dritten igjen.
Hør her, jeg slutter hvis du slutter, ok?
Greit.
Se! Dumi er tilbake.
Jeg er tilbake.
Hei, Maurice, du er best! Hvor mye?
39 rand, samme som for de 2 seineste kassene.
Her har du 40 rand, behold resten.
Behold resten.
Unobuntu, ja, unobuntu.
Du må ha innlevelse...unobuntu. Du må mene det.
Takk. Unobuntu.
-Ja. -Nei, nei, nei.
-Det tar noen få dager. -Skål.
-Ironisk at du lærer meg om Afrika. -Hvorfor ikke? Jeg er afrikaner.
Nei, ikke for meg og ikke i Tarzan-filmene heller.
Jeg hører hjemme på dette kontinent.
Hvordan?
Jeg ville dø for det.
Da hører jeg vel ikke hjemme noe sted.
Som svart i Amerika-
-får man hver dag følelsen av å ikke høre hjemme.
De prøver å sende oss tilbake hit.
Hvorfor vil jeg gjerne dø for et land der jeg ikke er velkommen?
Det er det eneste landet du har, og du tror at en dag-
-blir det annerledes for ungene dine.
Har du barn?
Ja, tre gutter.
Jeg også. Min er 9 år.
Han er fotballgal.
Jeg prøver å gå på kampene, men med alle reisene, vet du...
-Barna savner en alltid. -Ja.
Dumi!
Vi drar.
Å, nei. Nei!
Langston!
Å, nei, nei, nei!
Faen! Faen!
Jeg har låst inn nøklene!
Å, nei! Faen!
Søren...
Unnskyld, er det et sted vi kan ta inn over natta?
Forsøk med Ritz her ved siden av.
Jeg låste inne nøklene.
Hva gjør hun?
Hør! The Ritz.
Sjekk om de har en kleshenger. Da kommer jeg inn i bilen.
Gi meg litt til!
Unnskyld, unnskyld at jeg vekket deg. Har du noe rom?
Selvsagt, unger. Kom inn, det er sent.
Takk. Vi er tre stykker, frue. De venter der borte.
Nei, jeg tror ikke det.
Tante, de er amerikanere.
Han der ... han kjenner Oprah.
-Er han død? -Ja.
Døddrukken.
Sa du at jeg er gift med Oprah?
Sånn, du får plass der.
Hysj, Dumi.
Dumi.
Inngår dette stedet i gramadoelas?
Ikke direkte.
For å være gramadoelas, må det ikke være noe i nærheten.
-Er det forskjellige grader? -Ja, forskjellene er hårfine.
Skal vi ta en sigarett?
Ja, ok.
Nei, vi røyker egentlig ikke.
Det vet jeg, men da har vi noe å gjøre.
Ok.
Kanskje vi ikke burde.
Nei, vi burde vel ikke det.
Hva er det?
Jeg tenkte bare.
En svart mann sover med en hvit kvinne i Sør-Afrika.
For noen år siden hadde jeg fått livstid for noe sånt.
En hvit kvinne som sover med to svarte menn, da?
Hva hadde du fått for det?
Trolig veldig mye tilfredsstillelse.
God natt, Langston.
God natt, Anna.
Hvorfor mener du at apartheid var nødvendig?
Det er ren matematikk.
Vi er fire millioner, de er 30 millioner.
Utsettes man for stadige terroristangrep gjelder andre regler.
Man gjøre det man må.
-Også tortur. -Ja, for å få informasjon.
Derfor trente vi opp askaris der ute i gramadoelas.
-Vet du hva en askari er? -Ja.
-Da dere fanget geriljasoldater... -Terrorister.
...slo dere dem til de forrådte kameratene.
-De hadde ikke noe sted å gå. -De skiftet side.
-De var våre beste mordere. -Hvorfor?
De solgte sine sjeler.
Hater man seg selv, er det lettere å hate andre. Du burde vite det.
Tenk om ditt folk ikke hadde blitt ført over havet.
Tenk om dere hadde blitt i Afrika.
Hva hadde du vært, da?
En terrorist?
Eller en askari?
Torturert til døde av deg.
Eller hadde du torturert meg til døde? Og hvorfor ikke?
Som min venn Eddie Fishier.
Han ble fanget av ANC. Da de var ferdige, så man ikke-
-om han var en gutt eller jente, og Eddie var en stor fyr.
Jeg klandrer dem ikke. Alt er tillatt i krig og kjærlighet.
Fem til seks.
De slet ut tungen hans.
Han var lemlestet.
Den eneste måten å se at det var sønnen min, var på føttene.
Jeg kjenner igjen min sønns føtter.
Skjegget hans var slitt løs på den ene siden av ansiktet.
De hadde rykket løs ett skjeggstrå av gangen.
Den hvite politimannen sa: "Nå har vi deg, Kaffir!"
Sønnen min blødde kraftig fra munnen.
Jeg hørte skudd.
Jeg løp, jeg gled og falt. Jeg kravlet ut av ytterdøra.
Sønnen min, ungen min drømmer om dette.
Han våkner og gråter etter sin far.
Enhver mors mareritt er å ikke kunne trøste et trist barn.
Dette er Anna Malan på SABC.
Hei, Langston.
Side sju, Tony? Lengst ned på side sju, for faen.
Du sendte meg hit.
Vis respekt og ikke gjem artiklene mine bakerst i avisa.
For av...? For fjernt?
Når er politivold for fjernt fra det amerikanske folket?
Tilgi meg, Tony. Jeg må ha blitt sprø.
Hvem bryr seg om svarte offer?
Jævla dritt.
Ingen bryr seg, Dumi.
Ingen bryr seg når svarte mennesker dør.
Det er ikke så enkelt. Det er ikke bare svart og hvitt.
Noen ganger er det grått. Noen ganger er det grått, for faen.
-Noen ganger er det grått, for faen? -Langston.
Jeg bare fleiper.
Jeg har drukket. Er det med greit?
Hei, Kenny. Hei, Anna!
-Vi skal vise hvordan man danser. -Det vil jeg se.
-Vil du bli med og spise? -Litt seinere, takk.
Anna. Anna, det er til deg.
Hun har hørt deg på radioen-
- og vil bare snakke med deg. -Hallo?
Jeg har noe dårlig.
-Til deg. -Hva?
Din datters kropp?
Kropp?
Vi tok henne opp i fjellene. Dere må stålsette dere.
Hun hadde viktig informasjon som vi trengte.
Der er hun.
-Voldtok dere henne? -Hun var naken i 3 dager.
Det holdt ikke. Hun sa ingenting.
Hun ba om undertøy.
Vi sa selvsagt nei.
Hun fant en plastpose og lagde truser av den.
Vi ba henne gå ned på kne, og vi skjøt henne tvers gjennom hodet.
Gud, hun var modig.
De vil at jeg skal ha strømgjerde-
-og betale 500 000 for tilsyn en gang i uka.
Et halvt år seinere har de et nytt system.
Om noen er igjen her, da.
Gjett hvem som skal utvandre? Dave Margolis, borte.
Han har fått jobb i Florida.
Da er det vel slutt på hjertekirurgi i Wits, da.
-Hvordan går det som arkitekt, Ed? -Jeg trenger en blodoverføring.
Kan man voldta med politisk motiv?
Når sikkerhetspolitiet voldtok kvinner,-
-forklarte de det med-
-at det var nødvendig for å få informasjon.
Mener dere at man kan voldta med politisk motiv?
Tja, som advokat-
-antar jeg-
-at man kan voldta med politisk motiv-
-om...
For eksempel hvis voldtekt blir brukt som tortur-
-for å få fram informasjon, så kan logisk sett-
-en voldtekt være-
-politisk motivert.
Så du synes at voldtekt...?
Kan være logisk?
Vil noen ha kaffe?
Nei, vi bør vel dra nå. Det begynner å bli sent. Amy?
-Takk. Hyggelig... -Teknisk sett-
-er det vanskelig å forklare. Man må ha...
Nazistene påsto at de fulgte ordre og var uskyldige.
Sørafrikanske gjerningsmenn forsvarer seg på samme måte.
Er menneskeheten slik at folk begår udåder-
-så lenge loven tillater det?
Dumi. Pang! Første side.
Ja? Anna Malan.
Anna.
Historien om moren som finner sønnen med innvollene ute.
Du sa vel ikke at hun dreit på gulvet?
Nei, jeg sa at hun gled på alt blodet på gulvet.
Sør-Afrikas holocaust
Så bra, ingen banning på radio. Ok, takk. Greit. Ha det.
Ha det.
Fantastisk.
Vi sender om 5 minutter.
Sør-Afrikas holocaust, et folkemord?
"Alle hvite sørafrikanere er like skyldige som gjerningsmennene"?
Hvordan kan du skrive slik dritt?
Du kommer hit med dine jævla fordommer!
Vent litt nå.
Snakk for deg selv.
Du tar ikke ansvar for hva regjeringen har gjort for dere i 40 år.
"Jeg visste det ikke." Hvor har jeg hørt det?
Du kjente ikke til elsjokk? Hender i flasker?
-At tunger ble revet ut? -Vil du at jeg skal si ja?
At jeg så ting? Er det det du vil? Ja, ja, ja!
Jeg visste, vi visste alle sammen,-
-men ingen jævla detaljer.
Er avhugde hender detaljer? Og å skyte noen i vaginaen?
Hold munn. Jeg trenger ikke å høre.
Jo, du skal høre hvert eneste ord så du ikke kan si at du ikke visste det.
-Ditt svin! -Slutt, Anna!
Anna!
Det er sending om 3 minutter!
Kom, kom inn.
Ved å fortelle og dele sorgen sin med oss,-
-får ofrene en viss lindring.
Dette er Anna Malan på SABC.
Tilgi meg.
Nei, du har rett.
Jeg er oppdratt til å respektere svarte.
Jeg gjorde det jeg kunne.
Ja.
Drikk kaffen.
Hvor langt kan vi dra til hvert eneste hjørne i dette landet?
Hvor mange flere historier? Hvor mye mer smerte klarer vi?
Vi hadde bodd i landet i århundrer før de kom hit.
Vi hadde forsøkt med fredelige midler i flere år, men de hørte ikke.
De tvang oss til å ta til vold.
Mr. Van Der Weyden, fortell oss.
Det hadde allerede vært tre angrep i området,-
-så da vi reiste,-
-reiste vi med eskorte for sikkerhet.
Vi dro hjem fra kirken.
Min kone dro forrest med barna.
Jeg kom bak med broren min.
Vi hadde våpnene.
De kjørte gjennom porten...
De kjørte gjennom porten og over landminen.
Vet du hvordan det føles å lete etter en 3-åring,-
-din yngste sønn,-
-og aldri finne ham-
-fordi han er forsvunnet i tomme intet?
Føler du at-
-du kan-
-fortsette?
Dagen etter lette vi etter min kones ben.
-Vi visste at det lå der et sted. -Lette han etter konas ben?
Men vi fant en del av min sønns hode.
Det var hjerne på den.
Jeg tok det opp i et lommetørkle og begravde det hjemme.
Hvorfor begravde han hjernen?
-Stille. -Anna.
Unnskyld, formann, jeg har et spørsmål.
Jeg har et spørsmål.
Kom her, kom her.
Jeg føler meg så dum.
Ikke gjør det.
Jeg har aldri mistet kontrollen slik.
Hør her...
-Sånt hender. -Takk.
Alle ordene de brukte for å ydmyke folk.
Ordrene om å drepe og torturere folk,-
-ble gitt i mitt eget språk, afrikaans.
Mitt hjertes språk,-
-språket som jeg brukte til å skrive om kjærlighet, skjønnhet-
-og ømhet.
Hva sier det om meg?
Å, jeg skammer meg sånn.
Ikke gjør det.
Det er en nyttig erfaring for en ung fyr.
Mål!
Anna?
Jeg er hjemme.
Den er tung.
Tro meg, det er ingen større smerte enn vanære.
De store gutta overga oss.
"Dere får amnesti, men vi vet ingenting. Dere må klare dere selv."
Hva er min nye rang i Sør-Afrika? Ikke oberst.
Gjerningsmann, psykopat, gærning.
Jeg var profesjonell. Jeg var helt.
De fløy meg inn ved vanskelige saker.
Hvordan meddelte de deg?
-Et blunk med øyet, et nikk, et hint. -Kutt ut.
Vi visste hva det betydde, ta dem.
Du kan bedre enn det.
Jeg trenger bevis.
-Anna. Hei. -Hei.
-Hvordan var helgen hjemme? -Bare bra.
Finfint. Du, da? Hvordan var helgen?
-Veldig bra, Dumi og jeg har shoppet. -Den passer deg.
"Sannheten skal frigjøre oss."
Sulter folk etter sannhet, eller er de sultne?
Kanskje begge deler.
Og her har vi de skyldige. Som vanlig er de hvite menn.
Dette barnet, Peter Makeba, har ikke snakket siden-
-han så foreldrene blir drept foran sine øyne.
Jeg begynte å kvele Mr. Makeba.
Han kjempet voldsomt imot.
1.betjent Schempers kvalte ham-
-med en pute.
Så skjøt jeg-
-fire skudd med AK-en min gjennom puta.
Blod og fjær overalt.
Kvinnen gjemte seg under senga.
1.betjent Schempers drepte henne.
Vi visste ikke at gutten var der.
Han bare sto der-
-og så på meg.
Jeg så moren hans ligge der.
Jeg siktet med geværet på ham. Jeg skulle skyte.
Han beveget seg ikke.
Han sto bare der og stirret.
Jeg klarte ikke å gjøre det.
Jeg nektet ordren.
Jeg får ikke sove.
Når jeg lukker øynene ser jeg bare ham.
Jeg kan ta meg av ham og betale for hans skolegang.
Vær så snill.
La meg få gjøre noe.
Vær så snill.
Oranje Vrystaat. Oransjefristaten.
Hei, Langs, disse Fristats-Afrikanerne-
-var de verste før.
Ditt folk, eller hva, Anna?
Ja, familien min kommer herfra.
Ja, jeg vokste opp her.
Ja, jeg kjenner dem.
Er jeg enig med dem? Nei.
-Jeg fleiper. Kan du ikke ta en spøk? -Nei.
Barn, barn. Ikke tving meg til å stanse.
Dere må spre dere og gå hjem.
Noen av kommissærene er forsinket,-
-og forhørene utsettes til i morgen.
-Utsettes. -Hva?
-Forhøret er utsatt. -Nei.
Dere kan bo hos foreldrene mine. Det er ikke langt dit.
Aldri, jeg...
Unnskyld, jeg mener takk, men jeg blir med de andre.
Gjett hvem som kommer på middag?
Hva er så morsomt?
-Kommer du? -Ja.
Da drar vi.
Kom inn. Kom bare inn.
Hei, Anna.
Randy. Prince.
Ned med dere.
Sånn, ja, bort med dere. Hundene er veldig dumme.
-Hei, Anderson. -Hei, Anna.
Mr. Whitfield har kommet fra Amerika for å skrive om forhørene.
Anderson har jobbet hos oss i evigheter.
Jeg ble født her.
Det er en fornøyelse å møte deg, sir.
Fint at du har kommet for å skrive om sannheten.
-Anna! Anna. -Hei, mamma.
-Hei, Mr. Whitfield. Velkommen. -Takk.
-Unnskyld det med hundene. -Anderson reddet meg.
Ja, man må være forsiktig i våre dager.
Jeg hørte deg på radioen.
-Jeg hører litt når ingen hører. -Jeg skal ikke si det til pappa.
Er du den amerikanske journalisten?
Ja, det er jeg, sir.
-Langston Whitfield. Hyggelig. -Willem Malan.
Jeg tror at du har fått et dårlig inntrykk av oss afrikandere.
Ja, dessverre er det slik.
Du kjenner oss ikke.
Willem. Willem.
Din navnebror, Langston Hughes.
Ja, og han er favorittforfatteren min.
Hold fast ved drømmer For hvis drømmene dør
-Er livet en vingestekket fugl... -Som ikke kan fly.
Jeg har møtt ham-
-på en poesikonferanse i Paris i 1955. Første svarte forfatteren jeg møtte.
Han var fantastisk. Han hadde en sånn-
-slem humor.
Han har signert boka.
Du kan få den.
-Å, nei, jeg... -Vær så snill, ta den.
Jeg vil gi den til deg.
Takk.
Svart eller hvit?
-Unnskyld? -Kaffe.
Han liker svart, mamma.
Det er Anna da hun var rundt 10 år gammel.
Dette er Anton og Anna.
Anna kalte ham "Boetie". Det betyr "lillebror".
-Har du barn, Mr. Whitfield? -Ja, en sønn på ni år.
-Du må savne ham. -Ja, veldig mye.
Mamma har aldri fortalt om det.
At hun har vært i Paris og møtt Langston Hughes.
Det er merkelig at ens mor har et helt liv som man ikke kjenner.
Hvor mye vet vi om hverandre, da?
Alt som må til.
Kong Thembu fødte Bomoyi.
Og Bomoyi fødte Ceduma.
Og Ceduma fødte Mngutu.
Og Mngutu fødte Jongiliswe.
Jongiliswe fødte Sabata.
Han navngir forfedrene sine.
-Det er en måte å plassere seg... -Og Sabata fødte...
-...i tidens strøm. -...Buyelekaya...
Og Buyelekaya fødte meg.
Jeg er Anderson Dalindyebo Mbasi.
Den dagen påvirket livet mitt.
Det var sent om kvelden da politiet kom.
"Hvem banker så fælt?" spurte jeg.
"Politiet," sa de: "Lukk opp."
De lette etter sønnen min.
De sa at sønnen min er en terrorist,-
-men det var han ikke.
Den hvite politimannen, han med skallet hode,-
-slo meg i brystet.
Så slo de i stykker alt hjemme hos meg.
Jeg sa til dem:
"Ikke engang en sjakal gjør dette mot sauene."
Jeg hadde fem trær som jeg plantet som frø.
De ga meg mye frukt.
De gikk ut-
-og ødela alle trærne mine.
Nå vil jeg spørre politimannen: Hvorfor ødela du mine trær?
Fortell. Fortell hvorfor, så jeg kan tilgi deg.
Å, der er han.
-Godt gjort. -Anna.
Du var flink der inne. Du viste de svina.
Jeg viste hva ubuntu er.
Vi er alle en del av hverandre. Da politimannen skadet meg,-
-skadet han deg.
Han skadet alle i verden,-
-men også seg selv.
Nelson Mandela har lært oss det.
Du er amerikaner. Skriv om sannheten-
-som du har lært deg i Sør-Afrika.
Ta stokken min, er du snill.
Den er veldig viktig.
Den sier oss at vi ikke er alene i verden.
Ubuntu.
Føler du ingenting for de som du har skadet?
Medlidenhet? Eller skam?
Du snakker om medlidenhet.
Jeg ser bare hat i øynene dine.
Hva sier du når du kommer hjem? Hva sier du til din kone?
Eller når du forteller en godnatthistorie for sønnen?
"Jeg har hatt en fin dag"?
Vet du hva man sier?
Hva man sier når man har drept noen?
Man sier at man har reddet landet fra en gjeng villmenn-
-som ville voldta kvinnen din, drepe barna dine og ødelegge landet.
De svarte vil ødelegge landet akkurat som med resten av Afrika.
Vi må holde dem i sjakk. De er ikke mennesker, for faen.
Pissprat, jeg har hørt det før. Du har ingenting nytt.
Du har kastet bort tiden min.
God natt, oberst, og dra til helvete.
Vil du vite hvordan det var å drepe?
Holde dem i live fordi man trengte informasjonen.
Det var som å ha sex. Som å knulle for første gang.
Jeg har aldri følt det slik.
Jeg lengtet etter å få finne en Kaffir.
-Din forbanna kødd. -Du vil drepe meg, ikke sant?
Vi er alle like.
Du er akkurat som meg.
Jeg ville elske å drepe deg.
Vet du hva som redder deg? En gamling med en stokk-
-og en hvit kvinne som tok på seg din skam.
Vent.
Ikke gå.
Jeg kan bevise at generalene visste hva vi gjorde.
Det var en gård,-
-et treningssted.
For askarier?
Offisielt for å trene askarier.
Og uoffisielt?
Bare for moro skyld.
Braais og fester med fylte barer.
Generalene kom hver helg. De tok med seg kjærestene sine.
Hvor ligger gården, oberst?
Skal du torturere meg til jeg snakker?
Hvor er gården?
Boetold-gården ved Krugersburg.
Dra dit om natta.
Huden din beskytter deg.
Det kan ikke være her. Jeg kjenner alle gårdene.
-Han fleiper med deg. -Nei, den er her.
-Bli her. -Jeg blir med.
Kom igjen.
Faen også.
Forsvinn.
Kom igjen.
Stille.
Å, herregud.
Mr. Tabata visste at han skulle dø.
Han ville begraves med ANCs flagg.
Han var en modig kriger.
Jeg sa ja.
Gården ble eid og drevet-
-av apartheidregjeringen og kobler...
Massegraver på torturgård
...regjeringen til mord og henrettelse.
Oberst Henry De Jager avslørte sine overordnede,-
-men dro seg selv med i fallet.
Han ble stilt for retten, men siden han fulgte ordre,-
-var han sikker på at han skulle få amnesti.
Vi mener-
-at oberst De Jager fulgte råd, ordre eller befalinger-
-fra en eller flere overordnede i regjeringens sikkerhetsdepartement.
Hans søknad om amnesti innvilges-
-på grunn av hans fullstendige vitnemål og politiske motiver,-
-men blir avslått pga proporsjonene.
Midlene som oberst De Jager brukte til å utføre ordre,-
-sto overhodet ikke i proporsjon med målet.
Amnesti nektes dermed.
Oberst De Jager vil bli siktet for 63 mord.
Jeg drepte for mitt land. Jeg hadde dødd for det.
Jeg gjorde det jeg trodde var rett!
Hvordan kunne du tro at det du gjorde, var rett?
-Er du Anna Malan? -Ja.
-Malan fra gården Varoost? -Ja.
Vil du vite hvordan vi kunne tro at det var rett?
Spør broren din.
-Hvilken bror? Hvilken bror? -Anna, nei! Nei!
Hvorfor, Boetie?
Jeg kan forstå en kule.
Det gjør jeg. Jeg forstår en kule.
Vi vokste opp med våpen. Du lærte meg å skyte.
Men elsjokk-
-og metallrør med en kondom på,-
-det forstår jeg ikke.
Jeg har ingen plass til dem.
Hjelp meg med å forstå.
Hjelp meg, Boetie. Min snille Boetie.
Vær så snill.
Jeg gjorde det for oss, Anna.
Så folket vårt kunne sove trygt.
Jeg fikk blod på hendene for vår trygghet.
Du visste det, Anna. Vi visste det alle.
-Boetie... -Gå, Anna.
Gå!
Mamma?
Mamma, vi må dra nå.
For alle de årene siden,-
-da jeg var i Paris,-
-traff jeg noen. En poet fra Chile.
Tenk deg det, fra den andre siden Jorden.
Vi kunne ikke være mer forskjellige.
Eller mer like.
-Mamma, slutt. -Jeg sa ingenting til din far, Anna.
Jeg sluttet ikke å elske ham, ikke ett øyeblikk.
Jeg sa ingenting, men løgnen ødela noe.
Selv om man ikke vet sannheten,-
-blir man påvirket av den.
Ingen flere løgner, Anna.
Ingen flere løgner.
Forventer du at jeg tilgir deg?
Vil du ha amnesti fra meg?
Du får det som du vil. Vi kan ha et jævla forhør.
Du bekjenner, og han kan si om du snakker sant eller ikke.
Hvor ofte, Anna?
Hvor? Fra når til når?
Jeg elsker deg.
Jeg er lei for det.
Jeg er så veldig lei for det.
-Hei, Dumi. -Hei, Felicia.
-Hvor er Anna? -Jeg vet ikke. Vil du ha noe?
Ja takk.
Takk. Skål.
Under sannhetskommisjonens siste forhør-
-i dag sa en talsmann for politiledelsen følgende:
De som begikk forbrytelsene, lot dømmekraften bli påvirket-
-av overivrighet og forsømmelse.
Ingen politimann er bedt om å begå ugjerninger.
Hun er borte.
Det er over.
-Men du har meg, ok? -Ja.
Ok.
Pass på deg selv.
Ha det bra.
Hei, Anna.
Du gikk glipp av festen.
Langston skal bli med meg hjem på middag. Min kone lager mat.
Jeg kan ikke, Dumi.
Er det til meg?
Takk for at du fikk meg til å le når det ikke var noe å le av.
Takk, Anna Malan.
Jeg fyller på denne før turen.
Jeg kom for å si adjø.
Jeg er lei meg for broren din.
Langston.
Ja, mann.
Anna.
Ha det.
-Jeg har fortalt til Edward. -Ha det, kamerat.
Anna.
Pass på deg selv.
Takk og pris at vi får dra herfra.
Huden min vil aldri glemme deg.
Anna.
Langston, nå drar vi.
Det er huset mitt.
Hva faen gjør han?
Jeg vet ikke.
Jesus, de skal rane oss.
Ta bilen. Jeg blåser i den.
Dumisani.
Nei, la ham være. Han er amerikaner.
Amerikaner.
Vi er Dumis gamle venner.
-Hva? -Langston, det er ok.
Dumi vil ikke snakke i dag,-
-men Dumi likte å snakke før.
-Nei. -Ja.
De betalte deg.
Hva fikk du for Hubert Sobandla?
-Ti rand? Femten, tjue? -De skulle drepe meg, kone og barna.
Du utpekte Hubert Sobandla.
Hvor mange andre, Dumisani? Hvor mange andre?
Langston, tro meg. De tvang meg.
Forklar ham.
Han skal møte sine forfedre i dag.
Dumi!
Ikke gråt for ham.
Han var en impimpi.
Langston.
Dumi!
Herregud.
Hold ut.
Hold ut. Ikke dø. Hold ut.
-Hold ut. -Langston.
Tilgi meg.
Noen må hjelpe meg!
I kjærlighet Ingen anger
For ingen tilbakevending finnes
På grunn av deg Finnes ikke landet
Mellom oss Men innvendig
Det puster stille
Etter å ha være såret I dets herlige hals
I min skalles vogge Synger det
Brenner det tungen min
Av tusenvis av historier Ble huden svidd
Jeg har forandret meg for alltid, Jeg vil si:
Tilgi meg Tilgi meg
21 800 ofre fortalte hva de hadde vært med på-
-for sannhetskommisjonen.
1 163 gjerningsmenn ble innvilget amnesti-
-i prosessen for å helbrede sårene etter apartheid.